Tidligere:
- Får jeg spandere en drink? - Jeg vil kunne stole på Roz.
Vi har infiltrert deres anlegg.
De prøver ikke å kurere Inhumants. De gir Terrigen til så mange de kan.
- Dere deler ut smitten som kur. - Jeg får rapporter... fra Malick.
For lenge siden ble en Inhumant sendt til en annen planet.
Hydra ble skapt i hensikt å lede den.
Du vil hevne deg på S.H.I.E.L.D., og jeg kan hjelpe deg med det.
Du får hjelpe med å finne ut hvordan S.H.I.E.L.D. tok tilbake noen.
To All-Americans fra DJs.
Er alle burgere som heter "All-American" usunne?
Ikke vær en hater nå, Phil.
Half Moon Pub. Var det ikke der vi tok vår første drink sammen?
- Jeg går ofte dit. - Så klart.
Det er ikke noe minne jeg har spart eller noe.
Bare fyrstikker, jeg skjønner.
Banks synes jeg er sprø som fortsetter å treffe deg.
- Har du fortalt Banks om oss? - Ja, jeg forteller alt til Banks.
- Jeg innså ikke at dere var så nære. - Det er mye du ikke vet om meg.
Enda du snek inn to agenter på arbeidsplassen min.
Jeg hadde faktisk all rett til å gjøre det. Du jobber jo for Hydra.
Og dessuten... er jeg lei for det.
- Jeg burde sveipe til venstre nå. - Jeg vet ikke hva det betyr.
- Du er så teknologifiendtlig. - Jeg har faktisk en flyvende bil.
Fra 60-tallet.
- Jeg er glad vi fikk spise burgere. - Jeg også.
- Har dere funnet noe nytt om Malick? - Ingenting vi ikke allerede visste.
Mektig fyr fra D.C. med fingrene i nesten hver regjeringsorganisasjon.
På noe vis klarte han å fjerne alle Inhumanter dere hadde i forvaring.
- Tror du at Malick mobiliserer? - Det eneste spørsmålet er hvorfor.
Det skal jeg finne ut.
Vil du tilbake til ATCU?
Jeg kan ikke beskytte deg på innsiden.
Takk, Lancelot, men jeg klarer meg. ATCU er mitt revir.
Såvidt Malick vet, er det bare enda en dag på jobben for meg.
- Det høres likevel farlig ut. - Jeg får ta sjansen.
Malick har jo brukt mitt folk som forsøkskaniner.
- Jeg er idioten som jobbet på Hydra. - "Idiot" er å ta i.
- Hva er planen når du er inne, da? - Bare enda en dag.
Men jeg har ordnet et møte med Malick, og på den måten...
Roz! Rosalind?
Nei! Hold fast ved stemmen min! Bli hos meg, Roz!
Hold fast ved stemmen min! Se på meg! Du må puste, Roz!
Vær så snill, Roz! Se på meg, pust!
Roz! Pust, vær så snill! Pust, vær så snill! Vær så snill! Bli hos meg...
Nå vet du hvordan det er, Coulson. Å se noen du er glad i forblø.
- Ward? - Det høres rart ut uten "agent".
- Hva har du gjort? - Eliminert en lekkasje hos ATCU.
Drepte du Rosalind for å hindre henne i å undersøke Malick?
Tror du hun kunne ha hindret Malick i å åpne en portal til?
Han har åpnet en før, han vil gjøre det igjen. Nei...
Det var personlig. S.H.I.E.L.D. sender agenter for å drepe meg.
Jeg tenkte å sette en stopper for det ved å drepe den som sender dem.
- Vil du drepe meg? Kom og ta meg. - Jeg har folk som gjør sånt for meg.
- Jeg ville høre deg panikkslagen. - Dette er ikke over.
Rør på dere!
Dukk!
Kjør!
Og miss Price?
Kjør, bare.
La ham være.
- Sa Coulson noe da du fikk ham ut? - Ba meg forberede forhørsrommet.
Jeg beklager virkelig, Phil. Trenger du noe, bare spør.
Vi begynner fra begynnelsen. Hvordan tenker Ward?
- Har han svakheter vi ikke utnytter? - Tror du vi har oversett noe?
Alle opprinnelige teammedlemmer skal fortelle alt de husker om Ward.
Uansett hvor slitsomt det føles.
Greit...
Fortalte han noen personlige detaljer da dere to lå med hverandre?
Vi snakket ikke så mye.
Hvordan var forholdet deres da han hadde reddet livet ditt?
- Jeg var takknemlig. - Bare takknemlig?
En gang fant jeg ham på rommet mitt.
- Stjal han noe? - Tror ikke det. Han bare satt der.
Stirret på et bilde av meg og mamma.
- Ward lokket fordi han var ødelagt. - Fortalte han hva som skadet ham?
Som jeg sa, vi snakket ikke mye. Men det virket som hans drivkraft.
Han ville bli sett på som en helt.
Vi var som brødre. Men nå innser jeg at han bare utnyttet meg.
Hvordan da?
Det var som om han prøvde å erstatte noe han hadde mistet.
Jeg var patetisk. Jeg lo av vitsene og de tåpelige ordspillene hans.
- Du var tiltrukket av ham. - Han reddet meg faktisk.
- Var det gjensidig? - Det var ikke det Ward trengte.
Og han var interessert i noen annen.
Jeg vet ikke hva jeg skal si.
Bare svar på spørsmålene, da.
Ja visst, men du vet nok allerede alt.
Jeg har hørt om hvordan Ward falt for deg. Si hvordan du falt for ham.
- Dette må være tøft for deg. - Jeg vil bare ta den som drepte Roz.
Vi også. Så jeg vil at du treffer et par personer.
Det var noe med ham, bare.
Vi hadde slitsom oppvekst begge to. Det var lett å relatere.
Har du tenkt på at han kanskje lot som for å komme nær deg?
- At han utnyttet en svakhet? - Han lot ikke som.
Ward løy aldri for meg.
Han bare skjulte deler av seg selv jeg ikke var klar for å se ennå.
Ennå?
En sånn oppvekst påvirker ens livssyn.
Alt filtreres gjennom en svært spesifikk linse.
Ward skjønte det. Derfor trodde han at han kunne få meg til å forstå ham.
- Hadde han rett? - Formodentlig.
Etter å ha flyttet rundt i flere år ser jeg hvor lett det var for ham-
-å duperes av en sterk farsfigur.
Og at Garrett klarte å lokke ham til Hydra. Moren min lurte meg...
- Du virker villig til å tilgi mye. - Jeg kommer aldri til å tilgi ham.
Han drepte Rosalind bare for å skade deg.
Han drepte Koenig... Han drepte Koenig på grunn av meg.
Han visste at han ville miste deg når Koenig avslørte ham.
Det sørgelige er at det var da jeg forsto ham for første gang.
Ward dreper ikke fordi han ikke føler noe.
Men fordi han føler for mye.
- Malick prøver å åpne en portal. - Ser dette kjent ut?
Det er Distant Star Pathfinder. Nasas program da Roz og jeg ble med.
- Vi fikk ikke høre noen detaljer. - Vet du hvor Nasa holdt på med det?
Et frittstående firma foreslo prosjektet og drev det i en lab.
Anlegget har vært stengt i flere år.
Må vi gjette hvem som finansierte det hele?
Nei. Det var Gideon Malick.
Leve den seirende helten...!
Det gikk fort. Jeg ga jo akkurat klarsignalet.
Det er en stund siden jeg skjøt noen på den avstanden. Det føltes bra.
I gledesrusen må du ha glemt at vi trenger Phil Coulson levende.
Han klarte å komme seg derfra.
Hvordan faen tenkte du da du sendte inn dine beste menn?
- Jeg ville legge press på Coulson. - Dette er ingen lek.
Ikke for deg, kanskje.
Nettopp...
For hvis Coulson ikke overlever, får du din etterlengtede avslutning.
Avslutning er ikke noe jeg setter særlig høyt.
Det jeg tror på... er å gå framover.
Å aldri se bakover.
Disse fem steinene ble fjernet fra monolitten for århundrer siden.
Tanken var at de skulle deles blant Hydras mektigste ledere.
- Nå har du alle, takket være meg. - Du går glipp av poenget.
Disse steinene er nøkkelen til alt Hydra har marsjert mot.
Og nå risikerer du alt dette for å få en avslutning?
- Alt kommer til å gå som planlagt. - Hvordan kan du være så sikker?
Fordi jeg kjenner Coulson bedre enn han kjenner seg selv.
Sir, jeg ville bare si...
Du skulle drepe Ward. Du mislyktes, og nå har folk dødd!
Ro deg ned!
Ward burde aldri ha fått sjansen til å gjøre det han gjorde.
Nei, hun har rett. Det var jeg som valgte ut Ward til teamet.
Alt som har skjedd siden er mitt ansvar.
Jeg ville gjort hva som helst for å få en sjanse til.
- Best du ikke bommer denne gangen. - Denne gangen?
Jeg vet en måte å oppspore Ward, men vi må gå utenfor protokollen.
- Min spesialitet. - Det er nok ingen god idé...
Du skal også med, agent Morse. Vi trenger en pilot.
Hvordan tenker du nå?
For å drepe Ward, må jeg gjøre noen ting en byråsjef ikke burde.
- Kanskje de ikke er ment å gjøres. - Nei, men vi gjør dette.
- Vil du at jeg vikarierer? - Som fungerende byråsjef.
- Hvorfor ikke gjøre May til sjef? - Hun er ikke klar til å lede gruppa.
Du er den eneste jeg stoler på som ikke vil ta hevn over Ward.
Jeg tenkte å sjekke ut Distant Star- anlegget med Fitz og Simmons.
Jeg sendte inn dem og et team med Banks for tjue minutter siden.
Det er en ordre. Du må stå fram og gjøre jobben.
- Vil du fortelle om planen din? - Absolutt ikke.
Det virker usannsynlig at noe er igjen.
Ikke si det. Vi kan finne noe som hjelper oss med å få hjem Will.
- Vi kan ikke få ham hjem. - Jemma...
Vi har programmet som regner ut hvor portalen åpnes, vi må bare dit.
Det er ikke det jeg mener. Det er uansvarlig å åpne en portal.
- Hydra leter etter den skapningen. - Det er bare eventyrhistorier.
- Jeg har sett den, den er ekte! - Will også, og han trenger hjelp.
Tror du ikke at jeg vil redde ham? Han reddet livet mitt, og...
Du vet hva jeg føler for ham.
Men å risikere så mange andre liv ville vært egoistisk.
- Ikke gjør dette. - Det er ikke meg!
Da går vi. Mr. Malick venter.
- Målet ligger på et offentlig sted. - Mange vitner, altså.
Mente du at alt er tillatt?
- Har du noensinne ranet en bank? - Nei, det vil jeg ikke si. Har du?
Stol ikke på en bestukket jockey på en neddopet hest. Jeg har en idé.
Bra, for vi har dårlig tid. Ward og Malick er allerede ti skritt foran.
Skyld ikke på meg. Det var hans idé.
Få dem opp. Man skal ikke sende en gutt for å gjøre en manns arbeid.
Men det slo meg faktisk aldri at jeg burde sende en ung kvinne.
Si meg, miss Simmons, så du den på den andre siden?
- Du sa ikke at hun er så vill! - Det er en ny utvikling.
Hvilke hemmeligheter du må skjule, som bare venter på å bli delte...
- Vi hjelper ikke med å åpne portal. - Vi har åpnet portaler i mange år.
Det kreves bare noen steiner og et bygg med riktig vibrasjonsfrekvens.
Hva dreier alt dette seg om, da?
Det andre.
- De kan ikke ta seg hjem. - Du er skarp, du!
- Kanskje du er klar til å vise det. - Kom litt nærmere, så får du se.
- Og du? - Dra til helvete.
- Noen forslag? - Del dem opp.
Hydra har tatt Fitz og Simmons. De lå i bakhold på anlegget.
- Banks og de andre, da? - De overlevde ikke.
Vi må ta Zephyr One og komme oss dit. De tok Fitz og Simmons!
Jeg vet det, men Hydra er borte nå, og vi jager bare vår egen hale.
Det er bedre enn å ikke gjøre noe!
Jeg må ringe Coulson.
- Direktør. - Fitz og Simmons er kidnappet.
Det ser ut til å ha vært Hydra.
Det var derfor Ward nevnte portalen. Han ville at vi skulle dra dit.
Må vi endre planen vår?
Nei. Men den må fungere.
Noen som trenger å vite hva dere skal gjøre nå?
Ingen skal spille helt her i dag.
Gud... Hvordan fant dere meg?
Jeg er ikke redd for deg.
Jeg må si at jeg er imponert over denne Furiosa-greia.
Å være fanget i en annen verden kan jo påvirke, men jeg vil tro...
at det som fikk ballen i gang, var at jeg slapp dere i havet.
Du er virkelig kongen av idioter.
- Vi kan gjøre dette på ulike måter. - Gi jernet.
Hadde du lært meg å kjenne, ville du visst at jeg aldri ville skade deg.
Men jeg kan ikke påstå at det samme gjelder ham.
Si ifra hvis du ombestemmer deg.
Vil du se et triks?
- Hva har dere gjort med Simmons? - Tro meg, det vil du ikke vite.
Jeg skal drepe deg! Din psykopat!
Du er visst fortsatt redd for meg.
Jeg skal ikke skade deg. Det er en enklere måte å få deg til å snakke.
La Simmons være.
Min første tanke da vi møttes, var: "Fyren er virkelig forelsket!"
Det var søtt, faktisk. Men ikke på en voksen måte.
Mer som en hund i en tegnefilm med hjertet bankende utenpå kroppen.
Jeg sa du skulle legge inn et støt før det var for sent.
Gjett hva... For sent.
Vær så snill...
Bare si hvordan hun kom tilbake, så er det over. Så enkelt er det.
Eller så kan vi sitte her og høre på.
- Kan han føre oss til Ward, da? - Hver eneste syk greie Ward gjør...
er bare et misforstått forsøk på å rettferdiggjøre fortiden hans.
Men én ting kan han aldri stille til rette.
- Hva er dette? Sendte min bror dere? - Grant Ward?
- Han vet ikke engang at du er her. - Men snart gjør han det.
Lurer på hva som er verst for deg.
Øyeblikkene da Simmons skriker eller de lange pausene imellom.
Anrop fra en død kvinnes telefon...
Siden du drepte Rosalind, har jeg prøvd å forstå hjernen din.
Så vanskelig burde det ikke være. Vi er ikke så forskjellige, du og jeg.
Men jeg har aldri skadet noen av egoistiske grunner. Før nå, altså.
- Hva skal dette bety? - Noen her vil si hei. Se.
Jeg har to av dine, så da tar du en av mine?
To sider av samme mynt, som sagt. Men jeg tror ikke du løper linen ut.
Jeg tenkte du ville si det, så jeg tok med en venn.
Hvis du rører Thomas...
La du på? Var det riktig trekk, tror du?
Ward skal vite at vi har overtaket. Dessuten vil han bli forbannet.
- Her. - Vær så snill, ikke drep meg.
- Ingen vil at det skal skje. - Han har et våpen mot hodet mitt.
- Broren din er ingen grei fyr. - Det var dere som kidnappet meg!
Ward skadet en jeg bryr meg om, og du er det eneste han bryr seg om.
Så det er bare med deg jeg kan lokke ham fram.
Greit. Men det er tryggest at du gjør slutt på ham.
- Det der ventet jeg meg ikke. - Grant har løyet for seg selv.
- Så han løy om barndommen sin? - Det om våre foreldre stemmer nok.
Pappa hadde problemer med sinnet, og mamma problemer med pappa.
- De tok ut problemene sine på oss. - Og dine brødre? Var dere nære?
Christian var mye eldre, så vi omgikkes ikke, men Grant...
Var min beste venn. Beskyttet meg fra mamma og pappa. Og Christian.
- Men så en dag gjorde han ikke det. - Da han dyttet deg ned i brønnen.
Grant ble forandret etter det. Han kunne ikke erkjenne det.
I stedet lovte han at han ikke ville la noen skade meg igjen.
Snakkes dere? På helligdager og sånt?
Grant var 17 da han brente ned huset vårt, med Christian igjen inne.
Jeg har holdt meg unna siden.
- Ganske rimelig logikk, faktisk. - Du virker ikke så lik broren din.
Bare fordi man vokser opp blant uhyrer, må man ikke bli et selv.
Jeg ble ikke et. Vær så snill, ikke overlat meg til Grant.
Det er bare sånn han kan lokkes fram.
Kanskje ikke. Jeg har oppsporet Wards mobil.
- Nå må han bare snakke lenge nok. - Ward lar det aldri skje.
- Jo, hvis han snakker med meg. - Ingen god idé, selv om han skulle...
ringe tilbake.
Fortsatt ingen god idé.
Jeg skjærer Fitz i biter hvis...
Grant?
Thomas? Er du uskadd?
- Er alt de sier sant? - Nei, det er de som er onde.
De drepte noen jeg elsket.
De vet hvor mye jeg bryr meg om deg. De vil skade meg.
- Det har gått nesten femten år. - Mamma og pappa lot oss ikke ses.
- De holdt deg skjult. - Det var ikke dem. Det var meg.
- Jeg skiftet navn og flyttet. - Hvorfor da?
Jeg ville ikke la deg skade meg igjen!
- Det var en engangsforeteelse. - Jaså?
Si hva du gjorde med mamma og pappa! Du drepte dem! Og Christian!
Du vet hvordan de var, de skulle ikke få skade oss igjen.
Pappa hadde gåstol!
Iblant må man gjøre noe dårlig av en god grunn.
Slutt å prøve å rettferdiggjøre det. De var mine foreldre også.
Ja, de var fæle, men du er mye verre. Du satte fyr på dem!
- Ro deg ned, Thomas. Hør på meg. - Tiden er ute.
- Gi tilbake telefonen til Thomas. - Det blir ikke noe med det.
- Du sporet samtalen... - Og nå skal jeg drepe deg.
Du skal fortelle alt jeg trenger å vite, nå!
Skjønner du? Gjør du det?
Nei! Nei!
- Ward er i sørvestre England. - I slottet der vi hentet Simmons.
Malick prøver å åpne en portal til.
Hvordan skal jeg kunne holde meg trygg nå?
Et sikkerhetsteam er tildelt for å holde et øye med deg.
Lot han som, eller ville han virkelig skade meg?
Vi hører fra oss.
- Daisy sa at du ville snakke. - Jeg trenger din mening.
Jeg har lest Andrews mappe om Lincoln. "Farlig temperament."
"Det er min profesjonelle mening at han ikke bør få delta i programmet."
Hva synes du?
Kanskje det er Lashs evaluering. Hvordan skal vi vite forskjellen?
En feed fra slottet der Ward og Malick holder Fitz-Simmons fanget.
- Hydra synes å ha et par dusin menn. - Problemet er det tunge artilleriet.
Og det er ikke engang det verste. Coulson sa til dem at han kommer.
- Da hjelper ikke stealth-teknologi. - Coulson ba ikke om forsterkninger.
Det er du som bestemmer. Krev det for ham.
De er flere og har bedre våpen. Vi har ingen som helst sjanse-
- mot et Hydra som har befestet seg.
- Hva faen skal jeg gjøre? - Det tror jeg du allerede vet.
Der har vi jo vår lille romreisende! Vi skulle akkurat åpne portalen.
Jeg tenkte at du kanskje ville se selv.
Den som drar dit dør. Skapningen driver en til vanvidd.
Interessant teori, her kommer en til:
Den vil vende tilbake. Og nå har vi funnet noen som kan hjelpe oss.
Jeg kommer aldri til å hjelpe dere.
Det er derfor vi gått med på å slutte å skade deg.
Så han skulle dra i stedet.
- Å, Fitz... - Beklager, Jemma.
Jeg ante at Fitz ville gi opp alt for din skyld. Nå har han sjansen.
- De er ikke engang godkjent i felt. - Jeg godkjente dem nå nettopp.
Kanskje jeg får teamet mitt likevel.
Hør etter! Hydra har Fitz og Simmons, og vil åpne en portal til.
- Så vi skal stoppe dem. - Ja, men hvorfor akkurat vi?
- Vi er nok alt de har. - Dere har krefter andre mangler.
Men det er et farlig oppdrag.
Og oddsene er ikke i vår favør.
Sånn er det: Det Hydra planlegger, kommer til å skade mange uskyldige.
Kanskje folk dere bryr dere om. Jeg tror vi har en sjanse.
Enten trer dere fram og gjør jobben, eller så lar dere dem vinne.
Valget er deres.
Fin tale, sjef.
- Når når vi Hydras luftrom? - Om rundt ti minutter.
- Det som skjedde nettopp... - Vi fikk det vi trengte. Punktum.
Ja, men ansiktsuttrykket ditt... Jeg har sett det før.
Det er samme ansiktsuttrykk som Hunter hadde da vi ga oss på Ward.
Å ha sterke følelser er farlig. Du må kunne skille dem fra jobben.
Du tar feil. Jeg har stått imot følelsene, og se nå. Rosalind er død.
Ward har Fitz og Simmons. Jeg angrer på at jeg ikke drepte jævelen.
Si ifra når vi nærmer oss.
- Det er tid. - Jeg må være klar for S.H.I.E.L.D.
- S.H.I.E.L.D. kommer ikke nær. - Ikke undervurder Coulson.
Phil Coulson er uviktig. Men du har fortsatt en viktig rolle å spille.
- Hva snakker du om? - Du skal lede dem på den andre sida.
Du fleiper. Jeg har jobbet for dette siden S.H.I.E.L.D. drepte Kara.
- Hvorfor skulle jeg gi det opp? - Fordi du allerede har vunnet.
Dette er ikke over før jeg står over Coulsons lik.
Jeg trodde du var mer enn blodtørstig, at du hadde en visjon.
Jeg ser godt nok til å merke når jeg blir manipulert.
- Å risikere livet for andres drøm. - Og din drøm? Hevn?
- Bare forfengelighet, en svakhet. - Ikke snakk til meg om svakheter.
- Svakhet er å følge andre blindt. - Jeg ber deg ikke om å følge.
Jeg ber deg om å lede!
Ja, jeg har ventet lenge på dette.
Men jeg hadde håpet å finne noen å dele det med.
Pierce viste seg å være blodtørstig. Jeg tenkte kanskje det var Garrett.
- Men han var altfor forfengelig. - Han gjorde at jeg trodde på Hydra.
Og det er det største han noensinne oppnådde for vår sak.
Jeg er ingen soldat, du er den beste vi har skapt. Bare du kan dette.
Og hvis du tar deg over, vil du innse at din tro var berettiget.
Den er ekte. Du skal se den i øynene.
Og så?
Og så kommer vi til å kunne gjøre hva faen vi vil.
Hallo! Rører du henne, er avtalen brutt.
Du får ikke gjøre det. Vi må ikke la dem ta hit den der skapningen!
- Vær så snill, la dem drepe meg. - Jeg kan ikke.
Jeg nekter.
Jeg mistet deg én gang. Jeg kan ikke miste deg igjen.
Jeg er ganske enkelt ikke sterk nok til å leve i en verden uten deg.
Kom tilbake til meg.
Men ikke ta med deg den der tingen.
Det eneste jeg skal ta med meg er Will, greit?
Da setter vi i gang.
Hva gjør du?
Leder.
- De ser ut til å gjøre seg klare. - De vil ta med Fitz eller Simmons.
Tar med en som guide og etterlater en som forsikring. Det der er Ward.
- Det kan du ikke vite. - Det er ham.
Vent på meg. Sperr av området når dere er framme, jeg er rett bak dere.
Finn den. Vi setter på portalen igjen om nøyaktig tolv timer.
Oppfattet.
Ta den med hjem. Bli den som avslutter det Hydra påbegynte.
Du skriver historie i dag.
Opp med hodet. Det blir en ny start for oss begge.
- Han går gjennom. - Om det er Ward, er vi for sent ute.
Kan du gå og snakke fornuft til ham?
Bare en galning går inn uten en plan!
Jeg skal avslutte det!
- Satan... - Vent! Hva holder du på med?
Vi vet begge to at sunn fornuft aldri har vært min sterke side.
Hydra har låst våpnene sine på oss! Vi må vekk herfra!
Coulson, vent!
Skru den av.
Det er ingenting!
Kom igjen! Rør på deg!
Tekst: Mikkel Broen www.sdimedia.com